www.HoundDawgs.org
Der var engang i det fagre Frankrig en smuk, ung prins, -
- der boede på et prægtigt slot.
Han havde alt, hvad hjertet kunne begære, -
- men prinsen var selvisk og uvenlig.
Tiden er inde.
Han udpinte landsbyen for at fylde sit slot med de smukkeste ting -
- og sine selskaber med de smukkeste mennesker.
Sikken magi -
- fest og farver et smukt sceneri -
- pigerne ligner en skøn fantasi -
- svinger sig i skønne rober håber -
- han bli'r forelsket i mig -
- vent at se -
- dans en fejende vals en-to-tre -
- for man ved aldrig hvad der kan ske -
- syng med lidenskab grib dagen det er sagen -
- fri som fugle i flugt.
Men så en aften ankom en ubuden gæst til slottet -
- og søgte ly for uvejret.
I gave tilbød hun prinsen en rose.
Prinsen væmmedes ved kvindens hærgede udseende og afviste hende.
Men hun formanede ham om ikke at lade skinnet bedrage.
For skønhed bor i det indre.
Da han atter afviste hende, svandt den gamle kones fremtoning bort -
- og afslørede en smuk troldkvinde.
Prinsen tiggede om tilgivelse, men det var for sent.
Hun havde set, at hans hjerte ingen kærlighed nærede.
Chip! Chip! Du godeste!
Som straf -
- forvandlede hun ham til et skrækkeligt udyr.
Og hun kastede en fortryllelse over slottet og alle dets beboere.
Dagene blev til år, -
- og prinsen og hans tjenere blev glemt af omverdenen.
Troldkvinden havde slettet ethvert minde om dem -
- hos alle, de havde kær.
Men rosen, hun havde med, var i sandhed en fortryllet rose.
Dersom han kunne lære at elske en anden -
- og vinde vedkommendes hjerte, inden det sidste rosenblad faldt, -
- ville fortryllelsen blive hævet.
Ellers ville han være dømt til at forblive et udyr til evig tid.
Som årene gik, sygnede han hen i mismod og håbløshed.
For hvem skulle kunne lære at elske et udyr?
SKØNHEDEN OG UDYRET
Vores by er en rolig verden -
- og hver dag følger samme ur -
- vores by har sin stille færden -
- den står op og si'r:
- Bonjour! - Bonjour!
Der kommer bager'n med sit brød som altid -
- hans morgentur er triviel -
- jeg har set det samme syn -
- siden vi kom her til by'n denne lille søde by.
Godmorgen, Belle.
Godmorgen, monsieur Jean. Har De forlagt noget igen?
Ja, det tror jeg. Jeg kan bare ikke huske hvad.
Jeg kommer nok i tanke om det. Hvor skal du hen?
Til Père Robert med en bog. Den handler om et ungt par i Verona.
Kedeligt.
Der går den pige som er sær det er hun -
- hun går og drømmer for sig selv -
- aldrig med i pigernes flok hende selv er hende nok -
- hun er temmelig besynderlig den Belle -
- bonjour goddag og hils familien -
- bonjour goddag og hils din viv -
- seks æg til mig de' alt for dyre -
- der må vær' mer' end det her landsbyliv.
Der har vi jo byens eneste bogorm.
Hvor har du været i denne uge?
To byer i Norditalien. Har De fået nogen nye steder at besøge?
Beklager. Men du er velkommen til at genlæse en af de gamle.
Tak.
Deres bibliotek gør vores lille afkrog af verden større.
Farvel.
Der går den pige der er meget mærk'lig -
- hun virker temmelig speciel -
- hun vil gerne virke klog med sit blik ned i en bog -
- vi forstår nu ikke rigtig hende Belle.
Åh det er eventyrligt -
- det' det sted jeg bedst kan li' det der -
- der hvor hun møder prinsen -
- men hun ved først at han er prins på side ni.
Det passer godt at Belle betyder skønhed -
- hun er så skøn som solen selv -
- jamen bag det ydre skind er der vist et særligt sind -
- hun er ikke samme slags som os -
- hun tænker ikke li'som os -
- er ikke samme slags som os den Belle.
Se hende engang, LeFou.
Min kommende viv.
Belle er byens smukkeste pige og dermed den bedste.
Men hun er jo så belæst, og du er så...
- Veltrænet. - Jeg ved det.
Belle er både stridbar og smuk.
Hvem har brug for hende, når du har os?
Tja.
Men efter krigen har jeg følt, jeg mangler noget.
Og hun er den eneste pige, der har det der...
Je ne sais quoi?
Det ved jeg ikke, hvad betyder.
Jeg så fra starten hun var lækker smækker -
- og jeg beslutted' med mig selv -
- hun er byens bedste steg hun er lig' så smuk som mig -
- jeg vil gifte mig og sætte bo med Belle.
Der går han jo hvor er han yndig -
- monsieur Gaston han er så sød -
- min kind bli'r rød min tanke syndig -
- hvor er han dog et stort og dejligt brød.
Glem det, mine damer.
Bonjour goddag -
- ska' det vær' skinke? -
- lidt ost et pund -
- jeg ta'r min kniv -
- det' tørt det brød -
- vi er så flinke -
- der må vær' mer end dette landsbyliv -
- jeg sværger på at jeg får Belle til viv.
Der går den pige som er noget særligt -
- en meget mærk'lig mademoiselle -
- det er synd hun er så sær hun passer ikke her -
- hun er virkelig besynderlig en skønhed men besynderlig -
- ja virkelig besynderlig -
- den Belle.
Godmorgen, Belle. Pragtfuld bog, du har der.
Har du læst den?
Ikke lige den der, men bøger, du ved.
Til middagsbordet. Skal jeg komme i aften?
Beklager, ikke i aften.
- Er du optaget? - Nej.
Videre til den næste?
Nej, LeFou.
De vanskelige er altid det skønneste bytte.
Belle er så dejlig, fordi hun aldrig har gjort sig til for mig.
- Hvad kalder man det? - Værdighed?
Er det ikke bare umanerlig tiltrækkende?
- Kan øjeblikke vare evigt? -
- kan eventyret vare ved? -
- det er svært men alt skal prøves -
- når det gælder kærlighed -
- når nogen elsker dig med hjertet -
- ophæves både tid og sted -
- den der elsked' dig engang -
- er altid med.
Belle.
Gider du række mig en ...?
Tak.
Jeg skal også bruge... Nej.
Eller jo, det er præcis den, jeg skal bruge. Tak.
- Papa, synes du, jeg er sær? - Sær?
Min datter, sær? Hvor har du dog den ide fra?
Tja, folk siger så meget.
Det er jo en lille landsby med smålige indbyggere.
Men småt er også trygt.
I Paris kendte jeg en pige, der ligesom dig var -
- forud for sin tid. Anderledes.
Folk gjorde nar ad hende, -
- indtil de en dag alle sammen efterlignede hende.
Fortæl mig mere om hende.
Din mor var -
- frygtløs.
Frygtløs.
Hvad har du lyst til fra markedet?
En rose som den på maleriet.
- Det beder du om hvert år. - Og hvert år giver du mig det.
Så får du en til. Det har du mit ord på.
- Farvel, papa. - Farvel, Belle.
Hyp hyp, Philippe.
- Du kender vejen. - På gensyn i morgen.
Med en rose i hånden!
Pas på dig selv.
Hvad laver du?
Vasker tøj.
Kom her. Kom.
"Hyttesangeren -"
- flyver over -
- den mørke -
"- skov."
Hvor er du dygtig.
Hvad i alverden foretager du dig?
Lærer du en anden pige at læse? Er det ikke nok med én?
Vi må gøre noget.
Du er det vildeste, -
- mest billedskønne væsen, jeg nogensinde har set.
Ingen er god nok til dig. Men vi vil få de smukkeste børn.
Kommer jeg ubelejligt? En vis ungmø er i nød.
Så er det heltetid.
Jeg er ikke færdig med dig endnu.
Det er jeg heller ikke.
Så skolemesteren gav dig en røffel? Han har heller aldrig brudt sig om mig.
Men angående landsbyboerne...
De er utrygge ved den form for forandring, du vil skabe.
Jeg ville bare lære et barn at læse.
De eneste børn, du bør bryde hovedet med, er dine egne.
Jeg er ikke parat til at få børn.
- Du har nok ikke mødt den rette mand. - Jeg har mødt alle mænd her i byen.
Så kast et nyt blik på dem. Nogle af os har forandret sig.
Vi ville aldrig blive lykkelige sammen. Så meget kan ingen forandre sig.
Åh, Belle...
Ved du, hvad der bliver af byens pebermøer, når deres fædre dør?
- Kan De undvære en skilling? - De må tigge som stakkels Agathe.
Det her er vores verden, Belle.
Det bliver ikke bedre for jævne folk som os.
Nok er jeg en bondepige, men jeg er aldeles ikke jævn.
Og jeg vil aldrig gifte mig med dig, Gaston. Beklager.
At tænke sig, at jeg skulle vies til den brovtende, blødhjernede...
Madame Gaston har I nu hørt det?
Madame Gaston hans lille viv -
- nej tak for mig se om jeg gør det -
- jeg ønsker mer' end det her landsbyliv -
- jeg længes ud mod fjerne horisonter -
- jeg vil ha' liv og eventyr -
- og jeg tænker ofte på -
- om dog nogen bare så -
- jeg vil mere end de kan forstå.
Sikke en dejlig skov. Hvis bare jeg kunne genkende den.
Ved du, hvor vi er, Philippe? For det gør jeg ikke.
Tag det roligt, Philippe.
Vi kan tage den vej.
Kom, til højre.
Sådan, ja. Fremad!
Hvor én vej ender, en ny begynder.
Det er bare en smule sne.
I juni.
Træd forsigtigt, her er glat.
Løb! Løb, Philippe!
Kom så!
Løb, Philippe, løb!
Philippe!
Dygtig hest!
Løb, løb!
Du reddede mit liv, Philippe.
Flot klaret.
De må finde aftensmaden et andet sted, ikke sandt?
Se, der er hø og vand.
Så er der serveret, gamle ven.
Jeg vil gå ind og hilse på vores uforvarende vært, -
- hvem det så end er.
Tak.
Hallo?
Undskyld, jeg trænger mig på. Jeg er blot en rejsende, -
- der søger ly for uvejret.
Jeg beklager forstyrrelsen.
Er der nogen hjemme?
Nogen, der er vågne?
- Han må være faret vild. - Klap i, din idiot.
Hvabehar?
Udsøgt.
Uforligneligt.
- Manden har smag. - Han talte om mig.
Hvor De end er, -
- så vil jeg lige varme mig ved ilden.
Det var bedre.
Meget bedre.
Tak.
Mor siger, jeg ikke må bevæge mig, fordi det kan virke skræmmende.
Beklager.
Helt i orden.
Jeg kan ikke takke Dem nok for Deres gæstfrihed.
Nu vil jeg -
- sige Dem adjø og -
- godnat.
Kom så! Hyp hyp!
Nej, vent. Roser. Det havde jeg nær glemt.
Der er ingen fare her.
Jeg har jo lovet Belle en rose.
Sådan.
Philippe!
Hvad er der sket?
Hvor er papa? Før mig til ham.
Se, Cogsworth.
En smuk pige.
Jeg kan godt se, det er en pige. Jeg mangler hænder, ikke øjne.
Men sæt nu hun er den, der kan bryde fortryllelsen.
Hvem sagde det? Hvem der?
Papa?
Papa, er det dig?
Belle, hvordan fandt du mig?
Dine hænder er iskolde. Vi må have dig hjem.
Du må skynde dig væk.
Slottet er levende.
- Løb, før han finder dig! - Hvem?
Hvem der? Hvem er De?
- Hvem er De? - Jeg kommer for at hente min far.
Deres far er en tyv.
- Løgnhals! - Han stjal en rose.
Fordi jeg bad om en. Straf mig i hans sted.
Nej! Det er til evig tid.
Sådan går det åbenbart her, når man plukker en blomst.
En livstidsdom for en rose?
En rose blev min evige forbandelse. Han slipper med at blive indespærret.
Ønsker De stadig at tage Deres fars plads?
Træd frem i lyset.
Vælg.
Belle, gør det ikke. Jeg mistede din mor.
Jeg vil ikke også miste dig.
Af sted. Af sted!
Nuvel, så går jeg.
Giv mig et øjeblik alene sammen med ham.
Er De så grusom, at De ikke under en datter at kysse sin far farvel?
Evigheden kan vel vente et øjeblik.
Når denne dør lukkes, går den aldrig op igen.
Jeg skulle være taget med dig.
Belle, hør på mig. Tænk ikke på det.
Gå nu.
Lev dit liv, og glem mig.
Glemme dig? Alt, hvad jeg er, skylder jeg dig.
Jeg elsker dig, Belle. Vær ikke bange.
Jeg elsker også dig, papa.
Jeg er ikke bange.
Og jeg skal nok slippe væk herfra.
- De tog hans plads. - Han er min far.
Han er en tåbe, og det samme er De.
Belle...
Papa!
Gør ham ikke fortræd! Papa!
Jeg kommer tilbage! Det lover jeg!
Tilgiv mig, mademoiselle, -
- men jeg er kommet for at anvise Dem Deres værelse.
Mit værelse? Men jeg troede...
At når denne dør lukkes, går den aldrig op igen?
Han kan være noget så dramatisk. Goddag.
De er vældig stærk. Det er en god egenskab.
- Hvad er du? - Jeg er Lumière!
Og du kan tale?
Selvfølgelig kan han tale.
Han bestiller ikke andet.
Som hushovmester forlanger jeg, at du straks låser hende inde igen.
Hvad vil du gerne være resten af livet, Cogsworth? Et menneske eller et ur?
Klar, frøken? Stol på mig.
Tilgiv mig. Jeg håber ikke, De blev alt for forskrækket.
Forskrækket over hvad?
- Jeg taler med en lysestage. - Kandelaber. Der er stor forskel.
Slottet er Deres hjem nu, så De kan bevæge Dem frit omkring.
Undtagen i vestfløjen.
Sådan en har vi ikke.
- Hvad er der da i vestfløjen? - Ingenting.
Opbevaringsplads. Det er det hele. Nemlig.
Kom med til østfløjen.
Eller den eneste fløj, som jeg kalder den.
Pas på, hvor De træder.
Velkommen til Deres nye hjem.
Det er enkelt, men komfortabelt.
- Hvor er her smukt. - Naturligvis.
Herren har givet Dem slottets bedste værelse.
Puh, vi ventede ikke gæster.
Enchanté, mademoiselle.
Bare rolig, jeg skal nok gøre rent på nul komma fem.
Det er en farlig plan.
Jeg vover alt for at kysse dig igen, Plumette.
Næ nej, du har før brændt mig af. Vi må være stærke.
Hvordan dog? Du gør mig så svag.
Er alting levende?
Goddag, hvad hedder du?
Det er en børste.
Frygt ikke, det er bare Deres klædeskab.
Madame de Garderobe er en skøn sangerinde.
Når hun kan holde sig vågen.
Cogsworth, en diva har brug for sin skønhedssø...
Hold Dem vågen, madame. Her er en, De skal klæde på.
Endelig! En kvinde!
Kønne øjne, prægtigt ansigt. Det perfekte lærred!
Jeg finder noget, der er en prinsesse værdigt.
- Jeg er ingen prinsesse. - Sludder!
Lad os nu se, hvad jeg har i mine skuffer.
Hvor pinligt.
Froufrou, kom og hjælp mor!
Raffineret. Diskret. Jeg er vild med det.
Froufrou, overbring maestroen mine kærligste hilsener.
Forestil dig det, LeFou.
En idyllisk hytte, mit seneste jagtudbytte på spid over ilden.
Bedårende rollinger i leg, og min elskede, -
- der masserer mine trætte fødder.
Men hvad siger Belle? "Jeg gifter mig aldrig med dig, Gaston."
Der findes altså andre piger.
En dygtig jæger spilder ikke sin tid på kaniner.
Ih hvor jeg altså er ked af Gaston -
- at du er sur det er klart -
- alle de drenge jeg kender Gaston -
- syn's du er noget så smart -
- der' ingen i byen så beundret som dig -
- og det skønt du tæver os tit -
- alle vil fjerne hver sten på din vej -
- du er gutternes topfavorit -
- ingen slår som Gaston -
- ingen går som Gaston -
- ingen har så'nne lægge og lår som Gaston -
- der er ingen i byen så mandig -
- han er en præmiegarçon -
- alle gutterne prøver bestandig -
- at kopiere din stil og din gang og facon.
Ram nu -
- plet som Gaston elsk så hedt som Gaston -
- sørg for altid at vær' nummer ét som Gaston.
Det er klart det er mig der er by'ns beskytter -
- mand hvor han kan den Gaston -
- jeg trængte til opmuntring takker LeFou
åh jamen ing'n er så let at berømme som du.
- Overdriver jeg? - Jep.
Ingen -
- slås som Gaston gi'r et los som Gaston -
- ingen byder en modstander trods som Gaston -
- jeg ved altid hvor dyret har gemt sig -
- og ser det mig holder jeg vejr't -
- jeg ta'r sigte så snart det har glemt mig -
- og så fyrer jeg af. - Er det fair?
Årh lad vær'.
Ingen slår som Gaston ingen går som Gaston -
- ingen spytter så flot med en klat som Gaston -
- jeg er kendt overalt som en mesterspytter -
- point til Gaston!
Tak, tak.
Dengang jeg var barn åd jeg tre dusin æg -
- til min morgenmad for at ta' på -
- og nu er jeg stor og får fem dusin æg -
- og jeg spiser dem hele og rå.
Hvem har -
- klang som Gaston er charmant som Gaston -
- hvem kan digte en alenlang sang som Gaston -
- jeg har vundet gevir mellem mesterskytter -
- sig det igen -
- hvem er manden blandt mænd -
- hvem har altid succes har et flot renommé -
- spørg hans fans og hans tro kompagnon -
- kun én mand gi'r den gas og har alt det på plads -
- og det er G-A-S-T -
- og så er der vist et T mer' -
- jeg finder lige ud af at jeg er analfabet -
- og jeg har da vist egentlig aldrig skullet stave til navnet før.
Gaston!
LeFou, du er en knag. Hvorfor har ingen tøs slået kloen i dig endnu?
De siger, jeg er omklamrende, men det forstår jeg ikke.
Jeg beder Dem...
Hjælp. De må hjælpe mig.
Det har taget Belle. Hun er låst inde i en celle.
- Hvem har taget hende? - Et udyr.
Et stort, rædselsvækkende, afskyeligt udyr!
Min datters liv er i fare. Det er ikke noget at grine ad.
Dets slot ligger gemt i skoven.
Der er det allerede vinter.
- Vinter i juni? - Gamle tosse.
Hør på mig!
Udyret findes.
Forstår I det?
Er der da ingen, der vil hjælpe mig?
- Jeg vil godt hjælpe Dem, Maurice. - Mener De det?
Folkens...
- Hold op med at gøre nar ad ham. - Tak, hr. Kaptajn.
De skal ikke takke mig, Maurice. Før os til udyret.
Kom.
- Mor, der er en pige på slottet! - Vi ved det godt, Chip.
Hvilken slags te kan hun lide? Urtete, oolong, kamille...
- Hvor er det spændende! - Rolig, du knækker hanken.
Giv agt, mrs. Potts.
- Lumière! - Lad mig føre ordet.
- I laver middagsmad til hende. - Så De kunne få lidt selskab.
Herre, jeg kan forsikre Dem om, at jeg intet har med det her at gøre.
At give hende middagsmad, en kjole og en suite i østfløjen.
- Har I givet hende et værelse? - Nej, han gav hende et værelse.
Sandt nok, men hvis nu pigen kan hæve fortryllelsen, -
- kunne De måske bedåre hende ved at invitere hende på middag.
Det er dog den tåbeligste ide. Bedåre fangen.
De må dog forsøge. Dag for dag bliver vi mindre menneskelige.
Hun er datter af en gemen tyv. Hvad siger det ikke om hende?
Man kan ikke dømme en person ud fra, hvem deres far er, vel?
Kom og spis med.
- Det er ikke et tilbud. - Nænsomt, herre.
Pigen har mistet sin far og sin frihed på én dag.
Staklen sidder sikkert derinde og er skræmt fra vid og sans.
Øjeblik.
Der var hun jo. Husk nu, vær nænsom.
- Venlig. - Charmerende.
Og send hende så et blændende, indtagende smil. Vis mig smilet.
Du altforbarmende.
Vil De spise med?
De holder mig fanget, og nu inviterer De mig på middag? Er De vanvittig?
Nu mister han besindelsen.
- Jeg sagde, kom og spis med! - Og jeg svarede nej!
Hvad er klokken? Hvad foregår der?
Jeg vil hellere sulte end at spise med Dem.
Gerne for mig! Sult De bare.
Hun spiser enten med mig eller overhovedet ikke.
Idioter!
Sådan taler man ikke til os!
Var det for sent? Jeg ville ellers have givet ham en rigtig overhaling.
Herre, De er vendt tilbage.
- Meget morsomt. - Fik dig.
Vis mig pigen.
Der faldt endnu et blad.
Jeg har fået tre fjer mere, og jeg plukkede mig endda i går.
Jeg ved det, min egen. Jeg bliver mere metallisk hver dag.
Åh nej, nu sker det igen. Om forladelse.
Fald nu ned, alle sammen. Der er stadigvæk tid.
Mor, bliver jeg nogensinde til en dreng igen?
Ja, Chip, du skal nok få en plads i solen igen. Overlad det til mig.
Jeg bad Dem om at gå.
Rolig, min ven, det er bare mrs. Potts.
Du er vel nok et syn for guder. Det glæder mig at møde dig.
Det er en lang rejse. Lad mig kvikke dig op, inden du går.
Det er min erfaring, at problemer virker mindre problematiske -
- efter en styrkende kop te.
Rolig nu, Chip.
En fornøjelse at møde dig. Vil du se et trick, jeg kan?
Chip!
Det var meget tappert, det du gjorde for din far.
Ja, det synes vi alle sammen.
Jeg er bekymret for ham. Han har aldrig været alene før.
Op med humøret, sveske. Du får det bedre efter middagsmaden.
Men han sagde, jeg ikke måtte få noget at spise.
Folk siger så meget i vrede.
Vi kan vælge ikke at høre efter. Kommer du, sveske?
Gå med.
De kommer! Alle på deres pladser!
Hvis herren opdager, at I har givet hende mad, vil han bebrejde mig.
Det skal jeg nok sørge for.
Men hørte du hende svare igen? Hun er den helt rette.
De må og skal forelske sig, -
- og hvordan skal de kunne det, hvis hun bliver på sit værelse?
Hun vil aldrig kunne elske ham.
Selv et ødelagt ur har ret to gange om dagen, men ikke denne gang.
Ret jer op, nu skal der skinnes!
Jeg har ingen smagsløg, men jeg ved, det er udsøgt.
Væk, når jeg arbejder!
Peber, kværn løs! Salt, dit drys!
Ikke så højt. Dæmp jer dog.
Så gerne. Men hvad er en middag uden en smule musik?
Maestro Cadenza, er De klar?
Det er længe siden, jeg har optrådt.
Jeg kan dårligt huske, hvordan man gør.
Endnu et hul.
Maestro, Deres kone har sværere og sværere ved at holde sig vågen.
De må hjælpe os med at hæve forbandelsen.
Så vil jeg spille trods tandpinen.
Men vær venlig at spille dæmpet.
Sotto voce, naturligvis.
Har De andre usmagelige krav at krænge ned over mit talent?
Nej, det er det eneste.
Der er du jo, min ven.
Kære mademoiselle, det er med yderste stolthed og største glæde, -
- at vi byder Dem velkommen. Her.
Og nu beder vi Dem slappe af.
Vi tilbyder Dem en stol, -
- mens spisesalen stolt præsenterer:
Deres middag!
Vær vor gæst -
- vær vor gæst vor betjening den er bedst -
- bind din hvide serviet chérie -
- mens vi gør klar til fest -
- soupe du jour kanapéer hvad kan nogen ønske mer' -
- prøv og smag her udnyt chancen det er lækkert spørg fajancen -
- hvert et fad danser glad det er Frankrig det er mad -
- og en middag her er simpelthen en fest -
- tag nu og læs menuen mens vi skummer skyen -
- vær vor gæst vær vor gæst -
- vær vor gæst.
Boeuf ragout fin soufflé pandekager en flambée -
- og vi tilbereder let en kulinarisk cabaret -
- du' forladt du er skræmt det kurerer vi da nemt -
- slå nu bare dine folder mens servicet underholder -
- her er sjov her er grin her er drypfri stearin -
- vi bereder dig en stilfuld soiré -
- værsgo og løft dit glas og føl dig veltilpas -
- og vær vor gæst -
- er du sur har vi søde petitfours -
- vær vor gæst vær vor gæst vær vor gæst.
Fester uden gæster er koncerter uden orkester -
- det er fladt med ik' en kat at springe for -
- ah de gyldne år da vi blev anvendt.
- Ikke, Cogsworth? -
- de er væk de gode glade år -
- ti år her i støvet det er noget der har sløvet -
- man bli'r stivbenet man glemmer det man kan -
- det sker tit vi bare går og drysser -
- som en vissen krokus så kom du og hokus pokus.
Der' en gæst der' en gæst gudskelov så bli'r der fest -
- glas med vin og postelin og hvide duge det er bedst -
- hun vil nok be' om te den bli'r brygget en to tre -
- mine tekopper de tramper mens jeg koger og jeg damper.
Jeg bli'r varm ryger let hvad er det er det en plet? -
- få den væk vi vil ha' trestjernet attest -
- vi må vær' lydefri vil du ha' sukker i? -
- du kære gæst -
- hun er gæst hun er gæst.
Vær vor gæst vær vor gæst kom nu ikke med protest -
- det er ti år siden nogen spiste her så vi gør blæst -
- af dit bord -
- af dit ord -
- henter alt fra syd og nord -
- og mens kandelabre brænder -
- bærer vi på vores hænder -
- fad på -
- fad ret på ret -
- til du skri'r: Nu er jeg mæt! -
- vi vil sørge for du sover som en hest -
- vi gør dig tryg og glad men først skal du ha' mad -
- så vær vor gæst -
- vær vor gæst -
- ja vær vor -
- gæst!
Dessert?
Hvorfor er I så søde mod mig?
I er fanget her ligesom mig. Ønsker I ikke at undslippe?
Herren er ikke så slem, som han ser ud til.
Et sted dybt i hans sjæl findes der en prins, -
- der bare venter på at blive lukket ud.
- Lumière sagde noget om vestfløjen. - Den skal du ikke bekymre dig om.
- Nu er det sengetid, sveske. - Godnat.
På hovedet i seng.
Hvad laver du her? Hvad har du gjort ved den?
Er du klar over, at du kunne have gjort os alle fortabt? Skrub af!
Forsvind!
- Skakmat igen. - Vent, du snød igen!
- Mademoiselle, hvad laver De? - Jeg skrubber af.
Stop!
Løb, Froufrou!
- Ja, stop hende! - Hun må ikke gå!
Stop hende! Nej, Froufrou!
- Det er ikke nogen leg. - Ikke nu, dit fæ.
Fy! Fy!
Nej, nej, nej! De må ikke gå!
- Det er farligt! - Åh nej!
Du er nødt til at hjælpe mig.
Rejs dig op.
Nej, jeg er sikker på, det er denne vej.
Kan I høre ulvene? Det betyder, at vi nærmer os slottet.
Nu må vi altså se at vende om.
Stop! Der er det!
Det er det træ. Det er jeg sikker på.
Det var blevet fældet af lynet, -
- men nu har det genfundet sin opretstående stilling -
- gennem en form for magi eller deslige.
Vil du virkelig gerne giftes ind i den familie?
Det betyder, at slottet ligger...
Nej.
Nej, det...
Den vej. Helt bestemt den vej.
Jeg er færdig med Deres julelege. Hvor er Belle?
- Udyret tog hende... - Der findes ikke udyr.
Ej heller talende tekopper eller magi.
Men der findes ulve, forfrysninger og sult.
Dybe vejrtrækninger, Gaston. Dybe vejrtrækninger.
Skal vi ikke bare tage tilbage til Villeneuve?
Jeg er sikker på, Belle står derhjemme og laver mad.
Hvis De tror, jeg lyver, hvorfor tilbød De så at hjælpe?
Fordi jeg vil giftes med Deres datter!
Lad os så tage hjem.
Belle er ikke derhjemme. Hun er hos...
Hvis De siger "udyret" én gang til, så kaster jeg Dem for ulvene!
Gaston, træk vejret! Tænk på noget godt, på krigen.
Blod, eksplosioner, et hav af enker...
- Enker... - Ja, sådan.
Sådan.
Maurice...
Tilgiv mig, gamle jas.
Sådan taler man ikke til sin kommende svigerfar.
Kommende svigerfar?
De får aldrig min datters hånd.
Det havde jeg forudset.
Vil Maurice ikke give mig sin velsignelse, så står han i vejen.
Når ulvene har ædt ham, har Belle kun mig til at tage sig af hende.
Man kunne måske også prøve at overveje et noget mindre -
- makabert alternativ?
Kommer du?
- Det gør ondt. - Fordi du ikke ligger stille.
Det er din skyld, fordi du stak af.
- Fordi du gjorde mig bange. - Du skulle have holdt dig fra vestfløjen.
Og du skulle lære at styre dit temperament.
Prøv at få noget søvn.
- Tak, frøken. - Vi er Dem evigt taknemmelige.
- Hvorfor holder I så meget af ham? - Vi har taget os af ham altid.
Men han har forbandet jer. I har jo ingenting gjort.
Det har du ret i, min ven.
Da herren mistede sin mor, -
- og hans hjerteløse far tog den søde, uskyldige dreng -
- og fordærvede ham i sit billede, -
- gjorde vi ingenting.
Lad ham sove.
Sommer og sol -
- du lo højt når vi leged' skjul -
- fløj du væk? Blev du til en fugl? -
- jeg går aldrig fra dig.
Vil jeg skælve igen -
- ved din sang min elskede ven? -
- skal jeg aldrig stryge din kind -
- aldrig mærke din favn?
Bare én solskinsdag -
- jeg kan få en ubændig trang.
- Godnat, mor. -
- til at rejse tilbage -
- til tiden dengang.
Min melodi -
- tynges ned af ond magi -
- og håb der svinder -
- nej, søde minder om os skal fylde min sang.
Tænk at så megen sorg og smerte -
- ikke kan slå kærlighed ihjel -
- man bli'r voksen og ved mer' -
- men også tvivlen støder til -
- far gav mig tryghed i min barndom -
- nu må jeg klare alting selv -
- jeg kan mærke indeni -
- jeg' stærker' nu men ikke fri.
Sommer og sol -
- mind os om at mørke sky'r -
- bli'r gennembrudt -
- fordi kærlighed -
- finder vej til slut.
Hvad sker der, når det sidste blad falder?
Så bliver herren et udyr til evig tid, og vi bliver til...
- Antikviteter. - Nips.
- Husholdningsartikler. - Skrammel.
Vi bliver til skrammel.
Lad mig hjælpe jer. Der må være en måde at hæve forbandelsen på.
Der er én...
Det skal du ikke tænke på. Vi ligger, som vi selv har redt.
Drik.
Tak, Agathe.
"Elskov forvandler og gi'r skønheds skær.
Elskov ser uden øjne, men med sind ..."
"Og derfor males Amor også blind."
Har du læst Shakespeare?
Jeg har fået en kostbar uddannelse.
"Romeo og Julie" er mit yndlingsskuespil.
Det kommer vel nok bag på mig.
Hvabehar?
Al den hjertesorg og smægten...
- Der findes bedre ting at læse. - Såsom hvad?
Der er et par titler herinde, du kan begynde med.
Alt i orden?
Her er pragtfuldt.
Ja, det er her vel.
Hvis du er så glad for det, må du få det.
Har du virkelig læst alle de bøger?
Ikke dem alle sammen.
Nogle af dem er på græsk.
Var det en spøg?
Spøger du med mig nu?
Måske.
"Luften er skarp og kold og blå -"
- som istapper, man skær' sig på.
Hver gren, hver kvist, -
- hvert strå af græs er klædt mirakuløst i -
"- glas."
Det er, som om jeg ser det for første gang.
Er der mere?
"Men i den andægtige stilhed høres en hvisken -"
- fra hvert et slumrende væsen.
Se. Se mig dog.
Kom hid og væk mig.
"Jeg gi'r dig lov."
Der' noget sødt ja næsten kært -
- hos ham hvis væsen var så voldsomt og så sært -
- han virker rar ja blød som smør -
- det er da mærk'ligt at jeg ikke så det før.
Hun så herhen det må jeg tro -
- og hun blev ikke spor forskrækket af min klo -
- nej jeg ta'r fejl jeg må vær' skør -
- men hun har aldrig set på mig som lige før.
Nu kan jeg knapt bedømme -
- om du er et dyr eller måske -
- er du prinsen fra mine drømme -
- men du har nu noget som jeg ikke før ku' se.
Hvem sku' ha' troet -
- hvem havde tænkt -
- hvem ku' ha' gættet på de fandt hinand'n til sidst? -
- det' pudsigt nok men vent og se -
- om han bli'r mør -
- der ka' vær' noget der som ikke var der før.
Jeg tænker på -
- der ka' vær' noget der som ikke var der før.
- Hvad er der, mor? -
- der ka' vær' noget der som ikke var der før.
Hvad er det, der er?
Det fortæller jeg dig, når du bliver ældre.
Okay, jeg er ældre nu.
Chip... Du er en værre en.
- Hvad er det, du læser? - Ikke noget.
"Guinevere og Lancelot".
Den hedder rent faktisk "Kong Arthur og det runde bord".
Riddere og mænd og sværd og den slags.
Det er stadigvæk et kærlighedseventyr.
Ja ja.
Jeg har aldrig takket dig, fordi du reddede mit liv.
Jeg har aldrig takket dig, fordi du ikke lod ulvene æde mig.
De forstår at more sig.
Ja. Men så snart jeg træder ind, dør latteren ud.
Jeg kender det.
Folk i byen siger, jeg er spøjs, -
- men det er vist ikke ment som en kompliment.
Det gør mig ondt.
Din by lyder som et forfærdeligt sted.
Der er næsten lige så ensomt som på dit slot.
Skal vi ikke stikke af fra det?
En anden af troldkvindens små gaver.
En bog, man virkelig kan flygte ind i.
Fantastisk!
Hendes grusommeste list.
Den er blot endnu en forbandelse.
Verden udenfor kan ikke rumme et væsen som mig.
Men der er plads til dig.
Tænk på det sted, du altid har drømt om at se.
Se det for dit indre blik.
Føl det i hjertet.
Hvor har du ført os hen?
Til Paris.
Jeg elsker Paris.
Hvad vil du se først? Notre Dame?
Champs-Élysées? Nej?
Er det for turistet?
Det er meget mindre, end jeg havde forestillet mig.
Det' mit Paris fra jeg var lille -
- minderne bor på dette sted -
- her var fattigt mørkt og støvet -
- og en masse kærlighed
ønsker mig tilbage -
- men jeg har forstået -
- husker Paris men ser at tiden -
- er gået.
Hvad blev der af din mor?
Det kunne far ikke bære at fortælle, og jeg vidste, jeg ikke skulle spørge.
En lægemaske.
Pesten.
De må væk herfra.
Skynd dig, inden den også tager hende.
Tilgiv mig, at jeg kaldte din far en tyv.
Lad os tage hjem.
Sikke et uvejr.
Det er godt, vi ikke sidder bundet til et træ et sted -
- omgivet af blodtørstige ulve.
Det er ikke for sent at vende om og...
Hver eneste gang jeg lukker øjnene, -
- ser jeg Maurice for mig. Og når jeg åbner dem igen...
Maurice!
Gaston, har De forsøgt at dræbe Maurice?
Maurice. Gud være lovet!
De sidste fem dage har jeg forsøgt at finde Dem.
De forsøgte at dræbe mig. De overlod mig til ulvene.
Deres vrangforestillinger er én ting.
Det er noget ganske andet at anklage mig for mordforsøg.
Maurice, har De noget bevis for Deres påstand?
Spørg Agathe. Hun reddede mig.
Agathe? Står og falder Deres beskyldninger -
- med en skiden kællings forklaring?
Tag det ikke personligt.
Monsieur LeFou. Han var til stede. Han så det.
Mig?
De har ret. I skal ikke forlade jer på mit ord.
LeFou, min kære følgesvend...
Har jeg, din ældste ven og trofaste folkefælle, -
- forsøgt at dræbe faderen til den eneste kvinde, jeg elsker?
Det er et kompliceret spørgsmål af mange årsager -
- men nej.
Nej, det har han ikke.
Din...
Maurice.
Jeg er ked af at sige det, men De er blevet til fare for Dem selv og andre.
Man forstår, hvorfor Belle løb hjemmefra.
De har brug for hjælp. Et sted, hvor Deres sind kan finde lise.
Det skal nok gå alt sammen.
Jeg så hende stå der i balsalen og sagde: "Du gør alting smukkere."
"Vi burde holde et bal i aften." Jeg troede da ikke, hun ville sige ja.
Det er perfekt, herre. Rosen har kun fire blade tilbage, -
- så i aften kan De erklære Deres følelser for hende.
Jeg føler mig som et fjog. Hun vil aldrig kunne elske mig.
Mist nu ikke modet.
- Hun er den helt rette. - Hold op med at sige det der.
- Den rette findes ikke. - Holder De ikke af hende?
Så gør kur til hende med skøn musik og levende lys.
Og når øjeblikket oprinder...
- Hvordan mærker jeg det? - Som en lettere kvalme.
Bare rolig, det skal nok gå.
Bare glem nervøsiteten, og erklær Belle Deres følelser.
Ellers kommer De til at drikke kold te resten af Deres dage.
- I mørke. - Dækket af støv.
Mørkt og meget, meget støvet.
- Håret. Kvinder elsker lækkert hår. - Jeg klarer fingrene og tæerne.
Chapeau, børst tænderne. Det er tiltrængt.
Dyp dyp, klip klip.
Polér neglene, puds hornene.
Luk øjnene.
Og prikken over i'et...
Voilà!
Det kan jeg godt rette op på.
Bedårende! Men der mangler noget.
Åh ja.
Den sidste detalje.
Siden alt blev til -
- har det været sandt -
- først er man så stejl -
- man kan kun se fejl men så ser man grant -
- visse ting er sket -
- små signaler læst -
- to der var så skræmt -
- det bli'r ikke nemt -
- det er ganske vist.
Samme gamle sang -
- fylder sind og krop -
- rammer som et lyn
åbner for dit syn -
- så står solen op.
Siden alt blev til -
- trænger sangen ind -
- bittersød og sær -
- fjern og ganske nær -
- hvor du før var blind.
Alt er sikkert nu -
- stormene har blæst -
- skønheden hun fandt -
- udyret han vandt -
- det er ganske vist -
- skønheden hun fandt -
- udyret han vandt -
- det er ganske vist.
Jeg har ikke danset i årevis.
Jeg havde nærmest glemt, hvordan det føles.
Det er formentlig tåbeligt -
- af et væsen som mig at håbe på -
- en dag at vinde din kærlighed.
Det ved jeg nu ikke.
Mener du det? Tror du, du kunne blive lykkelig her?
Kan man være lykkelig, hvis ikke man er fri?
Det var min far, der lærte mig at danse.
Jeg trådte ham altid over tæerne.
Du må savne ham.
Inderligt.
Kunne du tænke dig at se ham?
Jeg vil gerne se min far.
Papa!
Hvad er det, de gør mod ham? Han er i fare.
Så må du af sted til ham.
Hvad sagde du?
Du må af sted til ham.
Der er ingen tid at spilde.
Nej, behold det.
Så vil du altid kunne se mig igen.
Tak.
Jeg havde mine tvivl, men alt går glat. Kærlighed besejrer i sandhed alt.
Jeg lod hende gå.
- Hvabehar?! - Hvordan kunne De gøre det?
Jeg var nødt til det.
- Hvorfor dog? - Fordi han elsker hende.
Hvorfor er vi så ikke blevet til mennesker?
Fordi hun ikke elsker ham, og nu er det for sent.
Hun kan nå at komme tilbage.
Nej.
Jeg satte hende fri.
Jeg beklager, at jeg ikke kunne gøre det samme for jer.
Gå bare.
Vores tid er snart omme.
Kom, min elskede.
Før var jeg den der havde alt -
- min skæbne ku' jeg styre selv -
- jeg havde ikke brug for andre i mit liv -
- indtil hun sagde farvel -
- jeg mærker savnet nat og dag -
- altid til stede i mit sind -
- jeg lod mit bange hjertes døre stå på klem -
- lod hende slippe ind.
Hun vil altid være hos mig -
- selvom hun er taget af sted -
- hun vil gi' mig uro glæde smerte -
- jeg får aldrig fred.
Rastløs i de tomme tårne -
- drømmer jeg som aldrig før -
- i håbet om hun vender hjem -
- venter jeg bag en åben dør.
Jeg raser mod den kærlighed -
- jeg så i glimt før den svandt bort -
- alt det vi ku' ha' haft er tungt at tænke på -
- hun var her kun så kort.
Jeg kan aldrig mere glemme -
- selvom hun er langt herfra -
- mindet inspirerer mig -
- nu er det det eneste jeg har.
Rastløs i de tomme tårne -
- natten venter lang og hård -
- i fantasien er hun på vej -
- vi ku' ha' haft alt hun og jeg -
- og hun betyder alt for mig -
- hun er den jeg lever for.
Denne mand er svagelig.
Han bør på hospitalet, ikke en anstalt.
Har De nogensinde set et galehus indefra, Maurice?
De holder ikke en uge. Men giv mig Deres datters hånd, og De kan gå.
Aldrig.
Kør ham væk!
Stop!
- Papa! - Jeg troede, jeg havde mistet dig.
Luk ham ud.
Beklager, men vi skal nok tage os godt af ham.
Min far er ikke tosset. Fortæl ham det, Gaston.
Din familie har min troskab, men din fars påstande er uhyrlige.
Det er sandt, Belle. Han fabler løs om et udyr på et slot.
Jeg kommer netop fra udyrets slot.
Du vil bare have ham frigivet. Dit ord er ikke noget bevis.
Vil du have et bevis?
Vis mig udyret.
Der har I jeres bevis.
Det er trolddom!
Se engang det udyr.
Se hans hugtænder! Hans kløer!
I skal ikke være bange. Han er venlig og god.
Monsteret har forhekset hende.
Man skulle næsten tro, hun nærede følelser for det.
Han er ikke noget monster, Gaston, men det er du.
Udyret gør ingen fortræd.
Jeg har hørt om sort magi, men aldrig før set det med egne øjne.
Det er en trussel mod selve vores eksistens!
Vi kan ikke have, hun render ud og advarer udyret. Bur hende inde.
Nej! Du slipper ikke godt fra det her, Gaston!
- Gaston, helt ærligt... - Vil du være den næste?
Hent min hest.
Hold vagt. Lad dem ikke slippe fri.
Udyret vil forbande os, hvis ikke vi standser det.
Jeg mener, vi bør dræbe udyret!
Ingen er sikker før han dør tænk hvis én af os bli'r bidt -
- tænk hvis børnene blev ofre for hans ulveappetit -
- han raserer vores huse han er ondskabsfuld og fej -
- det er tid at gå til handling nu -
- og tid at følge mig -
- gennem dis gennem krat gennem mørke gennem tåge -
- som et mareridt men spænd'nde som en jagt -
- bed til Gud vi skal ud over broen ind på slottet -
- hvor der gemmer sig en vild tyrannisk magt -
- dette dyr der ser ud som en drage -
- med en klo som en krog brøler hæst -
- hør hans røst se hans krop men vi gi'r ikke op -
- før han dør! -
- han skal dø! -
- dræb det dyr!
Faklen frem spænd din rem følg med mig og vis at I har mod -
- vi stoler på Gaston vil føre an -
- der bli'r krig i vort land dem der kan må slutte op nu -
- det' en sag jeg ved kan samle alle mand -
- der' et uhyre løs det er tyd'ligt -
- jeg tør ik' sætte navn på den fyr -
- nu af sted som en hær tag dit spyd grib dit sværd -
- nu er opgørstimen nær!
Vis mig slottet.
Han lærte dog at elske.
Lige fedt hjælper det, hvis ikke hun elsker ham.
For første gang nærede jeg håb om, at hun ville komme til det.
Hørte du det, mor?
Er hun kommet tilbage?
- Er det sandt? - Jeg sagde det jo.
Sacrebleu! Indtrængere!
Røvere!
Der kan I bare se. Al den snak om ægte kærlighed.
Alle mand på barrikaderne!
Og hold stand!
Af vejen!
Ret din ryg op med flag't vi må alle ind i kampen -
- vise mod i dette grumme eventyr.
Grib gevær stok og kniv red dit barn og red din viv -
- vi redder alle byens liv -
- så dræb det dyr!
Vi har brug for hjælp.
Jeg må advare udyret.
Advare ham? Hvordan undslap du ham?
Han lod mig gå.
- Han sendte mig tilbage til dig. - Det forstår jeg ikke.
- Hvor har du ...? - Han førte mig dertil.
Jeg ved, hvordan det gik maman.
Så ved du, at jeg forlod hende for at beskytte dig.
Jeg har altid beskyttet min lille pige. Nok også lidt for meget.
Jeg forstår det godt.
- Vil du hjælpe mig nu? - Det er farligt.
Ja. Ja, det er det.
Jeg kunne prøve at dirke låsen op.
Det er trods alt bare tandhjul og fjedre.
Men så skal jeg bruge -
- noget langt og spidst.
Som den. Perfekt.
Herre, jeg er ked af at forstyrre...
Hun kommer ikke tilbage.
Nej.
De er ved at bryde døren ind.
Det er ligegyldigt nu.
Lad dem bare komme.
Dræb udyret!
- Det nytter ikke! - Jeg ved, hvad vi gør.
Dræb udyret! Dræb udyret!
Er du slet ikke nervøs for, at slottet kan være hjemsøgt?
Nu ikke miste modet, LeFou.
Dette sted virker bekendt.
Som om jeg har været her før.
Halløjsa.
Du må være den talende tekop.
Og du må være hans bedstemor.
Bedstemor? Til angreb!
Gaston!
- Gaston, hjælp... - Beklager, gamle ven.
Det er heltetid.
Av for den.
Goddag.
Det tilhører vist Dem.
Hun er vældig egenrådig.
Har De børn?
Nu er der ingen til at beskytte dig.
En! To! Tre! Fire!
Fem! Seks! Syv!
Godt gået, Chip!
Så er infanteriet her.
Giv dem så en lærestreg!
Det er noget, der hedder bøger, I tredjerangsmusketerer!
Jeg fordufter.
Jeg er jo bare et ur.
Kom her, små drenge.
Så snurrer vi rundt!
Kønne, små drenge!
I er yndige! Gå ud og vær frie!
Vær frie!
Hvordan skal teen serveres? Skoldhed?
Eller kogende?
Mr. Potts!
Mor!
Tak.
Tag den!
Flot klaret.
Førhen holdt jeg med Gaston, men nu er der kold luft mellem os.
Du er også alt for god til ham. Skal vi komme ind i kampen igen?
Sød musik i mine ører. Hold jer væk!
Gør cembaloet tavst!
- Maestro! - Min elskede!
Jeg kommer, min egen!
Så er det nu!
Den tykke dame skal synge!
Pas på tæerne!
Ja, forsvind!
Bon voyage!
- Kom godt hjem. - Og bliv væk!
Goddag, udyr.
Jeg er Gaston.
Belle har sendt mig.
Er du forelsket i hende?
Bildte du dig virkelig ind, at hun kunne elske dig?
Belle?
Hvor er han?
Når vi kommer hjem, skal vi to giftes, -
- og udyrets hoved skal pryde vores væg.
Aldrig!
Jeg kommer efter dig, udyr!
- Nej! - Belle?
Belle!
- Du kom tilbage! - Jeg prøvede at stoppe dem.
Bliv der. Jeg kommer.
Gaston, nej!
Du må ikke slippe mig.
Jeg vil gøre hvad som helst. Gør mig ikke fortræd, udyr.
Jeg er ikke et udyr.
Forsvind.
Skrub af!
Nej, der er for langt!
Lad være!
Kom nu.
Du kom tilbage.
Selvfølgelig gjorde jeg det. Jeg forlader dig aldrig mere.
Det bliver vist mig, der må forlade dig.
Vi er sammen nu. Det skal nok gå.
I det mindste fik jeg lov at se dig en sidste gang.
Nej! Åh nej!
Kom tilbage!
Vi gjorde det, Plumette! Sejren er vor!
Plumette?
Min elskede Plumette...
Åh nej.
Maestro, du var så tapper.
Farvel, min elskede.
Du må ikke forlade mig!
Chip!
Har I set Chip? Han er løbet væk.
Hvor er min lille dreng?
Mor!
Lumière -
- jeg kan ikke tale.
Det gør ikke noget, Cogsworth.
Lumière, min ven...
Det var en ære at tjene sammen med dig.
Æren var på min side.
Kom tilbage. Du må ikke forlade mig.
Jeg elsker dig.
Maestro!
Madame?
Maestro!
Lumière!
Cogsworth, vi vandt kapløbet mod uret.
Plumette!
Chip! Du altforbarmende!
Du er en dreng igen! Var det ikke det, jeg sagde?
Hvor dufter du dejligt.
Froufrou!
Min elskede?
- Mr. Potts! - Beatrice!
Nu husker jeg det hele!
Henry?
- Henry! - Åh nej.
Jeg har været så ensom.
Bliv til et ur igen. Bliv til et ur igen.
Lumière, se.
Høje prins!
Goddag, gamle ven.
- Hvor er det godt at se Dem. - De har reddet vores liv.
Belle, det er mig! Det er Chip!
Siden alt blev til -
- trænger sangen ind -
- bitter sød og sær fjern og ganske nær -
- hvor du før var blind.
Vinter bli'r til vår -
- nød bli'r vendt til fest -
- livet finder vej -
- alle glæder sig -
- alt blev godt til sidst.
Hvad er der?
Kunne du tænke dig at anlægge skæg?
Alt er sikkert nu -
- stormene har blæst -
- skønheden hun fandt -
- udyret han vandt -
- det er ganske vist -
- skønheden hun fandt -
- udyret han vandt -
- det er ganske vist.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service 2017